Az autista gyermekek között a szociális készségek, a kommunikáció, valamint a rugalmatlan gondolkodás, a fantázia fejlesztése a fő feladatunk.

Ezeknek a gyermekeknek, éppen sérülésük sajátosságából fakadóan nagyon nehéz az alkalmazkodás egy átlagos, nagy létszámú óvodai környezetbe. Nem lehet, és nem is kell mindenkit integrálni. Azokban az esetekben azonban, ahol a gyermeknél jó értelmi képesség, kezelhető viselkedésproblémák, együttműködő szülők és óvodapedagógus van jelen, érdemes együtt munkálkodni az autizmus-specifikus módszerekben jártas gyógypedagógussal. Ezeknél a gyerekeknél fokozottan törekednünk kell érzelmi bizton-ságuk megteremtésére. Ezt úgy érhetjük el, ha bejósolhatóvá, kiszámíthatóvá tesszük a napjukat, a velük történő eseményeket, a különböző tevékenységek egymásutániságát, sorrendjét.

Ezt a célt szolgálja a napirend, mely lehet tárgyas, képes, rajzos, a gyermek értelmi képességének függvényében. A napirend tartalmazza képi formában a napi programot.

A konkrét elvárásokat, szabályokat érdemes vizuális (látható, képi) formában jelezni a gyermekek felé. Rendkívüli jelentősége van, hogy minden felnőtt azonos elvárásokat, szabályokat, magatartásmintákat közvetítse számára. A legnagyobb problémát a strukturálatlan, vagyis a szabadidő jelenti. Ilyenkor az autista gyermekek nem tudnak mihez kezdeni magukkal, mert túl sok a választási lehetőség számukra. Megelőzhető a kellemetlen helyzetek egy része, ha segítjük a gyermeket saját tevékenysége megtervezésében, megszervezésében. Pl. választótáblát készíthetünk számára a kedvelt játékai képével, elkülöníthetünk neki egy külön kis sarkot, ahol alkalmanként félre vonulhat.

A fejlesztéshez segítséget jelenthetnek különböző alternatív eszkö-zök, módszerek. Pl. szociális történet megjelenítése képekkel, ahol egy problémahelyzetet a megoldásával együtt mutatunk be a gyermek szá-mára érthető módon. Egy az autisták között használatos kommunikációt fejlesztő módszer képkártyák használatával segíti a kommunikációt. Fel kell „fedeztetni” a gyermekekkel a kommunikáció hatalmát, mi mindent lehet elérni megfelelő kommunikációval, és minden eszközzel motiválni arra, hogy éljen azokkal az eszközökkel, amiket lehetőségként kezébe adunk.

Nem hagyhatjuk figyelmen kívül, hogy ezek a gyermekek a viselke-désbeli másságukkal, esetleg kirívó magatartásukkal, szokatlan dolgaikkal, reakcióikkal, bármilyen változástól való idegenkedésükkel szinte céltáblájává válhatnak a csúfolódásoknak, kinevethetik, bánthatják őket. Fontos szerepe van a mind a gyerekek, mind szüleik megfelelő tájékoztatásának, felkészítésének, hogy megelőzzük az ilyen incidenseket, és tudják kezelni az előforduló problémahelyzeteket.

Végezetül arról is szólnom kell, hogy reálisan kell megítélni az autista gyerekek állapotát. A tudomány mai álláspontja szerint az autizmus nem gyógyítható, egész életen át tartó állapot, amit lehet megfelelő neveléssel, speciális módszerekkel kezelni, de az alapprobléma megmarad.